Gå ej stilla in i den goda natten
Hög ålder ska flamma hett vid dagens slut
Rasa, rasa när ljuset dör
– Dylan Thomas
Hur är läget, J.T.? Har det gått bra?
Kom hit med det.
Plocka fram pengarna först.
Här har du pengarna.
Kom hit med grejerna nu.
Helvete!
Där ser du.
–Oj, oj, oj... –Dem behöver han ju inte längre.
Han skulle behöva ett nytt huvud. Nu har han bara ett par öron, jäkeln.
–Vart ska vi nu, Moon? –Vad sägs om Mexiko?
Gå och raka er nu, mr Bovie, så att ni är fin när vi kommer dit.
Jag struntar fullkomligt i hur jag ser ut.
–Jaså? –Ja.
Gå och raka er nu, första intrycket är viktigt.
Du borde raka dig, du ser ut som Adolf Hitler med den där mustaschen.
Vad fan gör du? Dem vill ju jag ha. Hördu!
Jag föreslår att ni köper nya.
Jaså, du? Jag ska ändå inte visa mig i bara underkläder.
De där hemmen kan komma snarare än du tror.
Nåja...
Ni borde skämmas, era jävlar, som tar en mans mark på det här sättet.
Jag hoppas att du är nöjd.
Det här är ditt fel, där uppe. Jag vill inte ens titta på dig.
Era jävlar. Precis som era morsor.
Okej, nu är det dags.
Ursäkta mig, är det här möjligen Bovies gård?
Förut, ja. Nu tillhör det Rancho Vista.
Rancho Vista? "Ranchettes"?
–Kan jag hjälpa er? –Är ni mrs Bovie?
Inez Claypeck, från Stout and Louts fastighetsbyrå.
–Jag söker Red Bovie. –Han är här nånstans.
Säg åt honom att komma in om du ser honom. Vi måste åka.
Först lät du dem ta mina kor och mina hästar.
Och nu min mark.
Allt jag nånsin brytt mig om är borta, på grund av dig. Tack för det.
Men nu får du hitta nån annan att jävlas med.
Jag har fått nog.
Jag har fått nog av dig, förstår du det?
Ja...
Ja.
Han tog min mark, mamma.
Varenda liten kvadratcentimeter. Så var det.
Jag älskar dig också, mamma. Jag älskar dig också...
Ett, två, tre och...
Å andra sidan förmodar jag att du tänker behandla mig bättre hädanefter.
Du får en chans till.
Så här gör vi, antingen är du med mig från och med nu–
–eller så kan du sprida ut min hjärna över takbjälkarna.
Så säger vi.
Ge mig bara ett tecken.
Vilket som helst...
Nåt tecken...
Nu blir jag allt nyfiken...
Vilket kan du ha valt?
Herregud!
Vad i hela friden?
Herregud, pojk. Gick det bra? Kom upp.
Ja, jag tror det.
–Vad gör ni där inne? –Det har inte du med att göra.
Jag heter Gally. Gally Bovie.
–Va? –Gally Bovie.
Jag är er sonson.
Så fan heller.
Jo, det är jag faktiskt. James Bovie är min far.
Jimmy Bovie är inte min son längre, inte sen han stack hemifrån.
Utan att jag märkte det.
–Vad vill du? –Ingenting, egentligen.
Jag hade vägarna förbi och ville bara stanna till.
–Jag ville bara hälsa. –Hej. Hur står det till?
Bara bra. Själv då?
Det går upp och ner. Adiós.
Pappa hade rätt när han sa att du var en vresig gammal skitstövel!
Det må han ha sagt till dig, men inte till mig. Det vågade han inte.
En sak ska du veta, din farsa hör hemma här–
–precis som jag, min far och farfar. Det här är Bovies gård.
Vi fick klå indianerna för att få den och mexikanerna för att få behålla den.
Det här är Bovies mark. – Bovies mark, era jävlar!
Men din pappa, han bara stack.
Mr Bovie! Vi ska åka nu. Sätt igång att lasta in.
Kom nu!
Ja, frun.
Hallå? Hej, Panama. Vad roligt att du ringer.
Stackars Raymond... Är han död?
Så tråkigt.
Moon och J.T.? Jag vet vilka de är.
De är ett par riktiga skitstövlar.
Ja, de kanske kommer hitåt.
Visst, jag ska hålla ögonen öppna.
–Hur blev du av med gården? –Det var en jäkla sammansvärjning.
Banken lånade mig pengar till kor och Gud såg till att det inte regnade.
Till slut var jag bankrutt.
–Sakta ner. –Vad skulle det göra för nytta?
Den där är din.
Jag tänker inte bo i en jävla plåtlåda.
Ni kommer att få många goda vänner här, mr Bovie.
Ni har inte råd med mer, det vet ni.
Jag tänker inte gå in, inte en chans.
–Se så, var inte blyg. Kom nu. –Rör inte min Cadillac.
Mr Bovie! Kom tillbaka!
–Herregud! Ta det lite lugnare, snälla. –Jag behöver sång och dans.
–Vad menar du? –Och en kvinna.
–En kvinna? –Ska du åka med, eller? Ja eller nej?
Ja, jag följer med, men sakta ner lite.
–Vad bra. –Sakta ner.
–Ska vi dricka all den här ölen? –En av oss.
Så den där kvinnan bor alltså här nånstans?
–Vem då? Jag känner ingen. –Du pratade om en kvinna.
Ja, jag vill ha en kvinna som kan dansa och sjunga.
–Vart är vi på väg? –Drygt 30 mil ditåt, till Mexiko.
Till Mexiko? Jag kan inte åka till Mexiko.
Varför inte? Ska du på opera i kväll?
Vad gör du här egentligen? Du kom väl inte bara för att säga hej?
Jag tänkte hjälpa dig rida in hästar, jag visste inte att du förlorat gården.
Så du kan rida in hästar?
Ja, jag har det nog i blodet. Pappa sa att du ridit rodeo.
–Tjurar, alltså? –Ja.
Ett stycke dynamit med päls och horn. Sånt fixar jag, sa han det?
Nej, han nämnde det bara. Han har inte pratat så mycket om dig.
Jag tänker inte särskilt mycket på honom heller.
Ändå ville han att du skulle komma hit och jobba hos mig.
Ville han att du skulle söka upp dina rötter och lära känna din farfar?
–Det var mer min idé än hans. –Han lät dig ju göra det.
–Vet han ens att du är här? –Nej.
Du har rymt hemifrån! Har jag rätt eller har jag rätt?
Nej, jag har inte rymt.
Jag tog bara en paus från college.
Det var bra gjort.
Vad säger du om det, Jimmy? Grabben har stuckit!
–Nu är det omvända roller, Jimmy! –Jag har inte rymt hemifrån!
Jag har inte rymt hemifrån.
–Du har rymt från college, samma sak. –Nej, inte alls.
Det tycker jag. Det är rätt åt Jimmy.
Den här verkar trasig, jag ska försöka...
–Jag kan inte laga det här. –Jag hämtar den.
J.T... Vi får fixa en ny.
–Full tank. –Full tank.
–Är ni på väg mot Mexiko? –Nej, vi håller på att tanka.
–Snygga till framrutan. –Snygga till framrutan.
Vår bil har gett upp, så vi kanske kan få lift?
Nej.
–Rappa på, vi måste iväg. –Rappa på, vi måste iväg.
Vad är du för en jäkla papegoja?
–55,80. –55,80?
Vad är du för en jäkla papegoja?
Jag kan betala för bensinen.
Okej då.
Betala den gamle tjuven.
–Varifrån kommer ni? –Lite här och var.
Nu är vi sugna på att se lite av Mexiko.
Jag ser att ni har öl också.
Ja, drick på. Ni behöver inte fråga om lov.
–Jag gillar din hatt. Riktigt snygg. –Tack.
Ja, verkligen. Alla rodeoryttare har visst såna.
–Rider du tjurar? –Man måste ju få mat på bordet.
Jag skulle nog inte ens våga mig upp på en.
–Det krävs mod, det måste jag säga. –Det har du inte visat upp än.
–Har jag sagt att ölen är allas? –Ni har ju massor.
–Vilken var den elakaste tjur du ridit? –Den elakaste?
Berätta, det vill jag också höra.
Det måste ha varit Midnight. En stor svart tjur.
Nån skar av svansen när han var liten, vilket han aldrig kom över.
Han kanske skämdes för det, eller nåt.
En sak är i alla fall säker, han var elak som sjutton.
Föreställ er ett stycke dynamit med päls och horn.
Men du red honom i alla fall?
Jo du, medan han petade näsan med ena handen–
–och kliade sin röda bak med den andra.
–Stanna till lite, gamle man. –Kallar du mig det?
–Stanna till, jag måste pissa. –Bra idé.
Suveränt...
De jävlarna drack upp min öl, det hade vi inte kommit överens om.
–Du är bara för mycket. –Ska du säga?
Du som låtsas vara cowboy och allt! Har du ens ridit en endaste tjur?
–Jag skulle i alla fall klara det. –Bli pappersvändare i stället, som han.
Säg inget mer om min pappa.
Du må tro att du är redo för tjurridning, men så fan heller.
Den där hatten får du kasta ut, inte en cowboy skulle gå runt så där.
Jag skulle inte kritisera någons hatt om jag bara ägde den här skrothögen.
Det var under bältet. Du försöker såra en äldre man som har det tufft.
Sluta kritisera min hatt så ska vi nog komma bra överens.
Till hattens fördel måste jag säga att de passar fint till de röda stövlarna.
Ge mig en till.
Fnask och musik, va?
Mexicali Rose...
Då så... Varsågod.
Tvätta den som om den vore din, men det är den ju inte.
Día de los muertos – de dödas dag.
Då besöker alla kyrkogården för att äta med sina döda släktingar.
Samma sak hela tiden, ingenting förändras.
Buenos días , trevligt att råkas.
Ha en fin dag.
Titta där.
Passa dig, amigo . Äktenskap är inte att leka med.
Prata engelska, det där hajar jag inte.
–Ge mig en dollar, jag skär mig själv. –Herregud...
Här har du en femma, skär halsen av dig i stället.
Vad iskall du är. Varför sa du så?
Jag gav honom fem dollar. Vad fick han av dig?
Hallå där, kompis. Hejsan.
Jag gav din pappa en liten ponny, som han red runt på överallt.
–Hur är det? Red? –Den där tjejen...
Vilken tjej?
Hon påminde mig om nån jag träffade för mycket länge sen.
Första gången jag var här var jag en ung cowboy på jakt efter billig boskap.
Då gick det en tjej längs gatan, med långt svart hår.
Hon var vansinnigt söt och välbyggd på alla sätt.
Då sa jag: "Hej, tjejen. Följ med mig."
Och det gjorde hon, utan vidare.
Hon frågade ingenting, hon bara skrattade och tog min hand.
Hon var vild, minsann. Lika vild som Gud när han skapade Afrika.
–Då hade du hittat dig en snygging. –Vi gifte oss.
Det är din farmor jag pratar om.
Kom nu, kom igen.
–Red... Kolla in det här stället. –Vad är det med det?
Sång, dans, kvinnor... Det var väl det du vill se?
Jag vill inte bara se, jag vill röra också. Kom!
Idiot.
–Här är de knappast. –Tror du inte det?
–Vakna nu, Pedro. Ska vi göra affärer? –Ja, självfallet.
–Vi vill roa oss. –Tjejer? Jag vet var snyggingarna är.
–Hoppa in, så kör jag dit er. –Han känner till ett ställe.
–Vilket ställe? –Hoppa in!
Där är han ju. Kom igen!
Kom igen nu.
–Allt väl, Héctor? –Så klart.
Härligt.
–Stanna. Papper. –Jag har inga.
–Papper. –Jag har legitimation.
–Är vi här nu? –Ja, här finns bara snyggingar.
–De är prostituerade. –Det är ju ett horhus. Vad trodde du?
Är det...?
Förlåt.
Sötnos... Vill ni ha lite roligt?
–Vi letar efter ett par snubbar. –Det gör jag med. Två, tre, fyra...
Vi kan ha trevligt tillsammans.
Hallå där! Vad tycker ni? Visst har jag hittat läckra tjejer?
Goddagens, tjejer. Ni är fantastiskt vackra i kväll.
Välj du, alla vill vara med.
–Vill du verkligen det här? Du är full. –Full? Såna här kan jag dricka massor.
–Välj nu, jag får ont i fötterna. –Ta det lugnt.
Vem av er sötnosar tycker mest om att dansa?
Jag kanske är lite ringrostig.
Ärtan, pärtan, snärtan... Nu ska jag få mig en knuff.
Du får börja! Kom nu.
Kom, Gally! Nu dansar vi! Kom igen!
Gå och dansa, grabben. Välj en egen snygging.
Det behövs inte.
Så där.
–Ingen fara. –Det där var roligt.
–Jag tror att det räcker nu. Kom. –Sluta.
–Vad tar du för en dans? –Mycket.
Lägg av nu, Red. Kom hit.
Adiós, mi querida.
Så ja, kom nu.
Inget vidare, din jävel.
Jobba nu!
Där är de ju.
Cholo...
–Var är Panamas pengar, J.T? –Vi har dem inte.
Den där gubben och grabben har dem. Du måste tro mig.
Det är sant, jag svär.
James? James?
Nu kanske du inte känner dig lika läcker?
Jag mår bara bra. Tack för omtanken.
Vatten?
–Gally... –Ja.
–Säg inget om det här till din pappa. –Nej då.
Det behöver du inte oroa dig för.
Vad hände med henne sen?
–Vem pratar du om? –Min farmor.
–Jaså, hon. –Din fru.
Jag satt vid bordet en morgon och väntade på frukosten.
Då hörde jag dörren slå igen.
–Sen då? –Ingenting, hon var borta.
Din pappa var två år och det var full fart hela tiden.
Han har alltid varit till mycket besvär.
Jag såg henne aldrig mer.
–Älskade du henne? –Om jag älskade henne?
Vad fan...
Jag hade ju bara hittat henne här på gatan i Mexiko.
–Ska vi åka tillbaka till Texas nu? –Vi äter nåt först. Du får bjuda.
Ingen, ingen förstår hur mycket jag lider.
Jag sjunger för att jag inte längre kan gråta.
–Vad är det här för skit? –Sluta tjuta och visa pattarna!
Av med kläderna!
–Av med dem! –Fram med melonerna!
Jag försöker faktiskt sjunga här. Jag visar dem när jag vill. Käften nu.
Om du ska sjunga vill vi höra nåt bättre. Som "The Eyes of Texas"!
–Den kan inte jag. –Kan du inte?
Nej, jag kan inte den låten. Inte ett jäkla ord. Jävla gringo.
Då får du visa brösten i stället.
Fram med dem!
Jävla gringos.
–Känns det okej? –Ja.
Patty... Lyssna på mig lite.
Det här livet leder ingenvart. Åk hem.
Det vet du att jag inte kan. Det vet du.
Det kan du visst. Åk hem.
Har du blivit döv? Har du fått in nåt i örat?
Hur många gånger ska jag behöva säga det? Jag kan inte åka hem.
Det går inte. De tror att jag är en stjärna.
De tror att jag bor i ett stort hus med stor kyl.
De tror att filmstjärnor och kändisar gillar mig–
–och ger mig diamantringar, pälsar och såna saker.
–Att de kastar rosor efter mig. –Än sen?
Säg att du har ljugit för dem.
Jag kan betala bussbiljetten. Åk hem, Patty.
Inte med en gammal buss, Ernesto. Det går inte.
Du var visst inte så hungrig?
Nej... Det är viktigt att äta långsamt. Det är hälsosamt.
Uppehåller jag dig? Ge hit den där.
–Det är ju min klocka! –Tiden är min, den lilla jag har kvar.
Jag behöver ingen som räknar sekunderna åt mig.
–Okej. –Är det förstått?
Visst, förlåt.
–Ät du, jag har gott om tid. –All tid i världen.
Men du gör ingenting. Du sjunger inte, dansar inte...
Vi besökte ett tjusigt horhus, men du ville inte ens tuta i tratten.
Jag "tutar i tratten" hela tiden hemma i New York.
Jaså? Med vem då? Fröken Höger?
Ät upp nu bara, så drar vi sen.
Du har stoppat upp huvudet dit rosdoften aldrig når.
Det finns roligare saker här i världen än att dra i Petter-Niklas.
Man måste bara slå sig fri och våga satsa, ta varje chans du får.
Sen tar chanserna slut. Tro mig, Gally, det vet jag.
Det vet jag verkligen.
Herre Jesus! Titta där.
Hejsan. Hur står det till?
–Har ni nåt bord? –Ett ögonblick.
Vad vacker du är. Du är nog det vackraste jag nånsin sett.
Okej, tack. Kan du sätta dig ner igen och låta mig vara ifred?
Vad heter du?
–Det är ju Patty Wafers. –Patty Wafers?
Herregud, det låter ju som en bakelse.
–Trevligt... –Följ med mig, tjejen. Vad säger du?
–Är du full? –Nej då, inte alls.
–Du, sätt dig ner och håll truten. –Följ med mig.
–Men Red... –Sätt dig ner.
Låt mig sköta det här.
–Vart ska du, då? –Det kvittar. Nu drar vi bara. Kom.
Sitt ner och håll truten. Du ska ingenstans, gamling.
–Vad sa du? –Du ska ingenstans, din gamle tok.
–Red... –Vänta lite.
Jag är inte klar än, jag har några platser kvar att besöka.
–Säkert, farfar. –Herregud.
Påstår du att jag är klar? Vad har du för rätt att säga så?
Jag är inte klar än, för fan! Här, jag bjuder!
Drick upp nu, sen kan ni komma och kyssa mig där bak.
Kom an nu!
Släpp mig, era jävlar! Fan ta er!
–Patty Wafers... –Jag har aldrig sett nåt liknande.
–Jag vet. –Vad heter du?
Red Bovie, från Texas.
Red Bovie... Det låter som en ko.
–Jag är en tjur. –Det tror jag säkert.
Hur gick det?
Man är väl cowboy.
Du tog sats länge, cowboy. Upp med dig.
Det här är Gally, han håller sig mest undan.
–Hej, Gally. –Hej, Patty Wafers.
Kom, nu går vi och dricker öl. Gally bjuder.
Låt hatten ligga där. Kom nu! Viva Mexico!
Jag vill se er dansa båda två. Okej?
–Jag hämtar öl i bilen. –Kom...
–Red är verkligen speciell. –Han är helt okej.
Jag försöker få ut honom från äldreboendet så ofta det går.
Äldreboende? Så gammal verkar han inte.
Det är svårt att tro att han snart är 90.
90? Du luras!
–90! –Patty...
–Det var roligt att dansa med dig. –Detsamma, Gally. Tack.
Det var kul.
Det var länge sen jag dansade för skojs skull.
–När ska du tillbaka till Mexico City? –Mexico City?
Jag såg skylten. "Exklusivt direkt från Mexico City."
Jaha... Det hittade jag bara på, jag har aldrig varit i Mexico City.
Jag ville framstå som en stjärna, men längre än hit har jag inte kommit.
–Vad hände? –Män ser bättre än de hör.
De vill hellre titta på mina bröst än höra mig sjunga. Du med?
–Förlåt, jag... –Ingen fara, jag är van.
Alla har sett mina bröst.
Jag klär av mig och sjunger lite, det är så det funkar här.
–Du måste tycka mycket om att sjunga. –Mer än nåt annat här i världen.
Ja... Vet du vad mamma sa när jag gav mig av?
Att vad det än var jag sökte, så sökte det efter mig med.
50 000, 55 000... Herre Jesus!
55 000, 60 000, 75 000, 80 000...
Det var verkligen på tiden.
85 000, 95 000...
Det är ingen idé, han kan inte ett ord.
–Bomber! –Gracias, amigos.
–Kom, nu drar vi. –Varför det? Vart ska vi?
Vi ska fortsätta sjunga och dansa. Kom igen nu.
–Vad ska vi göra med det här krafset? –Det är en present till dig.
–Var inte du pank? –Oroa dig inte för det.
Jag har alltid lite extrapengar i stöveln.
Okej... Var tysta, allihop.
Nu ska vi se om fåglarna vill sjunga lite för oss.
Var tysta nu, allihop.
Skaka lite.
Sjung för Patty Wafers nu. Sätt fart. Förstår ni inte engelska?
–Det är ingen fara. –Vi gör så här...
Om en enda av dem sjunger så ska jag släppa ut allihop.
Sjung nu, för fan. Sjung!
De sjunger inte. Nåja...
–Är det varmt, Pedro? –Ja, väldigt varmt.
Här har du en hundring. De här fåglarna vägrar sjunga, så stek dem.
–Lägg av, du tänker väl inte... –Gör det inte.
Red, kom hit. Säg åt honom att låta bli.
–Nu tyckte jag att jag hörde nåt. –Ja, fågeln sjöng.
–Är du säker på att det var fågeln? –Ja, det är jag.
–De sjöng! –Då så, jag håller vad jag lovar.
Släpp ut dem!
Adiós, chicos!
–Du hade väl inte tänkt steka dem? –Jo, om de inte börjat sjunga, så.
Hur lät den? Var det nåt sånt här?
Det var du!
Spela upp!
Haka på!
Vad är det här?
–Det var ju de som... –Ja, släpp skräpet och kom.
Rappa på!
Nu måste ni berätta vad fan det är som pågår.
Ingenting.
–Vi gav döingarna lift. –Vad är det mer? Du undanhåller nåt.
–De råkade glömma några dollar i bilen. –Några dollar?
Ja, några dollar. Titta här.
–Vad fan?! –Jag har lite pengar stöveln, som sagt.
Skulle det här vara några dollar? Det kan inte vara sant.
–Det är ju nästan 5 000 dollar. –Det finns mer i bilen.
Nu så, titta här.
Jag skulle säga att det rör sig omkring 150 000 dollar.
150 000 dollar?
Var tyst... Ja.
–Det är nog min turdag. –Du måste lämna tillbaka dem.
Till ett par döingar? Vad menar du?
Jag ska köpa mig frihet för pengarna. Ingen ska få låsa in mig i en plåtlåda.
Inte så länge jag har de här pengarna. Aj då...
–Vad är det? –Nån letar efter oss.
Han heter Cholo, och han är riktigt farlig.
Jag är inte rädd för nån som har solglasögon mitt i natten.
Honom ska du vara rädd för. Han skjuter folk.
Herregud, Red, vilken knipa du satt oss i.
Vi gör så här... Vi promenerar tillbaka mot Texasbron och låtsas som ingenting.
–Bra idé. –Då går vi.
Nej, det är ingen bra idé. När två gringos har dött är bron säkert stängd.
De visiterar alla. Vad ska du säga om pengarna?
–Det hade jag inte tänkt på. –Vi lämnar pengarna här och drar.
Gud gav mig pengar. Vad tror du han säger om jag bara lämnar dem här?
"Smart drag, gamling."
Nej: "Adiós, idiot, det var sista chansen!"
–Kalla mig inte gamling! –Sluta nu!
Jag känner en kille som heter Big Roscoe Hammil.
Han kan hjälpa er till Texas via floden. Följ med mig.
–Kör till Zorro. –Zorro?
Ja, Zorro.
Gasen i botten, amigo .
Hallå?
Hej, Big. Vad roligt att se dig.
Hur står det till?
Ursäkta att vi stör mitt i maten, men vi har ett ärende.
Mina vänner har fått problem med bilen och lite annat har också gått snett–
–och därför vill de ta sig tillbaka över floden.
Vilken flod?
–Nilen, din okunnige jävel. –Red...
De har pengar, Big. De kan betala.
De förstår att du är affärsman, och är villiga att betala för dina tjänster.
Eller hur, Red?
Det beror på priset. Vi är inga Rockefeller.
Sätt er, så snackar vi affärer.
Har du övervägt att ta jobb på en cirkus?
–Du skulle kunna vara flodhäst. –Tyst med dig.
–Han skämtar. –Han är full.
Lägg nåt på bordet.
Tänk på alla tamales du kan köpa för det här.
Det där följer jag dig inte ens till dörren för.
–Be din snåla kompis att gå. –Han retas bara.
Visa honom, Red. Visa honom!
Mer än så här blir det inte.
Okej. Jag kör över er i min båt.
–Vänta i bilen. –Kom.
–Tack. –Du bestämmer, tjockis.
Tack så mycket.
–Är det här båten? –Jag kan hjälpa dig upp.
Ska vi ta oss över floden i den här?
Du ska nog trivas i Texas, Patty.
–Ska du ta med mig till Texas? –Det är klart som fan att jag ska.
Trodde du jag bara skulle lämna dig här?
–I Texas ska du verkligen få det bra. –Jag har det bra nu.
–Bra. –Det här blir svårt att överträffa.
Håll tyst, du skulle inte känna igen "bra" om det så hängde i pitten på dig.
Kom hit, styggingar.
Bättre en gammal mans käresta, än en ung mans slavinna. Har du hört det?
Vet du vad man också säger?
Ju äldre de blir, desto bättre var de när de var unga.
–Det var under bältet, Gally. –Du började.
Lägg av, båda två.
Jag ser efter hur det går.
Stanna där!
Talar frun med oss?
Ge mig pengarna. Jag vill inte döda er, men är beredd att göra det.
Vilka pengar?
–Jag ska ge dig ett kok stryk! –Ge honom pengarna!
Över min döda kropp.
Jag siktar på tjejen nu.
Bakom mig.
Som du vill.
–Är du nöjd nu? –Gå härifrån!
Rappa på!
Det är den där jäkeln med solglasögon.
–Jag är ledsen, Red. –Det är inte ditt fel.
Taxichaffisen tipsade honom säkert. Lätt fånget, lätt förgånget.
I helvete heller.
Nu kan vi köra över bron till Texas, när vi inte längre har nåt att dölja.
Inte den här cowboyen.
–Men för helvete... –Vad gör du? Stoppa undan den där!
Jag ska ta tillbaka mina pengar. Den här gamla puffran ska hjälpa mig.
–Sluta, Red. –Flytta på dig!
–Det här är vansinne! Ge hit pistolen. –Stick härifrån!
Strunt samma, låt honom gå. Han är galen.
–Du är helt jävla galen! –Det är jag inte alls.
Det är jag inte alls.
Jag är gammal, trasig och ensam.
Inget skrämmer mig mer än att behöva dö medan jag blir matad med gröt.
Det vet ingen av er nånting om.
Du kommer att dö, så mycket vet jag. Sluta nu.
Jag begär inte att du ska se på.
Inte du heller. Ta min Cadillac och kör hem till pappa i New York.
Med din jävla souvenirhatt.
–Det kan jag inte göra. –Visst kan du det.
Men säg inget om mig. Jag vill inte fläcka ner ditt goda rykte.
Det ska nog vara allt...
Adiós.
Han är död.
Vad sa du?
–Han dog för två veckor sen. –Det är inte sant.
Han förlorade sina pengar, fick en hjärtattack på pendeln–
–och dog.
Hjärtattack på pendeln...
Ett ögonblick.
Jimmy är borta. Det kan inte vara sant.
Varje dag stod han där i fönstret och väntade på mamma, men hon kom aldrig.
Den gossen hade aldrig en mamma.
Ingen mamma, lille Jimmy... Det skulle du ha berättat.
Varför det? Du har inte gjort annat än att svära över honom!
–Den rackaren stack ju! –Nej, du körde bort honom!
Var det för att han inte gillade kor och hästar?
Han gillade inte kor, inte hästar, inte regn, inte gräs, inte solsken...
Han gillade inte nånting av värde!
–Han gillade dig, Red. –Prat!
Han tålde dig inte, men han pratade jämt om dig.
Jaså.
Han älskade dig, Red.
Nåja...
Jag har aldrig behövt vare sig honom eller nån av er. Jag har mig själv.
–Jag har mig själv. –Det är också allt du har, Red.
Stick iväg och bli dödad, bara. Vem bryr sig?
Vem fan bryr sig?
–Vad är det med dig? –Med mig?
–Varför säger du så elaka saker? –Menar du allvar?
Han är en uppblåst, självupptagen gubbjävel!
Är du blind och döv? Tror du inte att han vet att han har begått misstag?
Han vet, men han försöker gömma sitt brustna hjärta bakom den där fasaden.
Han har inget hjärta.
Det är du som är hjärtlös. Du sårade honom avsiktligt.
Är du kär i honom, eller nåt?
Jag vet inte. Kanske det.
Till och med Red måste väl vara ett framsteg för dig.
Vem tror du att du är?
Jag är som Red. Jag har inget, ingen och ingenstans att ta vägen.
Jag sjunger mig bort från skiten och drömmer om att vara nån annan.
Red är den förste som har gjort mig lycklig över att vara den jag är.
Den jag är, som jag är.
Jag trodde att du var annorlunda med, men du föraktar mig, som alla gringos.
Jag...
–Mi amigo! –Så fan heller. Kör mig till Cholo.
–Jag vet inte vem du... –Det här är inte mitt finger, "Pedro".
Jaså, den Cholo... Okej.
Vänta.
Hej.
–Det var tråkigt att höra om din son. –Ja...
Jag minns inte mycket av honom.
Det är mer än 40 år sen jag träffade honom.
–Men du älskade honom verkligen. –Ja...
Jag trodde ju att vi skulle ses igen nånstans, en vacker dag.
Tänk att dö på pendeltåget.
Han föll säkert död ner medan han läste Wall Street Journal.
Vi hade våra skillnader, men det slutet önskar jag ingen.
Jag vet.
Pojkvaskern har rätt. Jag körde iväg Jimmy.
Och nu har jag kört iväg Gally också.
Ja...
Panama! Så trevligt.
–Jag visste inte att du skulle komma. –Nån framgång?
De kom aldrig förbi här. De kanske tog sig över vid Piedras Negras.
De kanske aldrig ens var i Mexiko.
En bekant har berättat att Moon och J.T. är i häktet.
–Så bra, då har du ju hittat dem. –De är döda.
Det såg ut som ditt verk, sa han.
Du har pengarna, inte sant?
Ja... Visst har jag pengarna.
Jag packar just för att komma med dem till dig i Texas.
–Vilket rum? –Där uppe.
Stick!
Du väntar här. Jag vill inte behöva oroa mig för dig där uppe, gullet.
Det räcker gott att du följde med så här långt.
Kom ihåg: du är min mexikanska ros. Jag kommer tillbaka.
Låt mig hjälpa dig.
En gammal man som du ska dö i sängen.
Upp med händerna, "Pedro"! Hit med mina pengar!
Uppfattat?
–Var är Red? –Han skulle hämta pengarna.
–Vem var det? –Jag vet inte.
Men han har Reds pengar!
Så där, ja...
–Du sköt honom! –Jag fick aldrig chansen.
–Var det den andre mannen? –Vi såg honom. Tog han pengarna?
–Så det var inte dina pengar heller. –Nej, men jag tänkte ta dem.
Ja, det tänkte jag också.
Jag såg hur han såg ut. Vi kanske fortfarande kan ta tillbaka pengarna.
Jag kan inte bara lämna den här stackaren.
–Han kunde ha dödat dig. –Er med, men det gjorde han inte.
Han försöker bara försörja sig. Det tänker jag inte klandra honom för.
Han måste till en läkare.
Då överlämnar de mig bara till polisen. Jag vill inte dö bakom galler.
Det förstår jag. Jag tänker inte låta nån bura in dig.
Gracias.
Red. Tyrus Red Bovie, från Texas.
–Cholo Fuentes, från många platser. –Trevligt att råkas.
–Här, Red. –Tack.
Vi ska hjälpa dig bäst vi kan, Cholo Fuentes.
Ja, håll bara ut bäst du kan.
Gally?
Gally!
Den rackaren... Gally!
Försiktigt...
Det går bra.
–Njut så länge du kan. –Red...
Säg inte så.
Jag undrar vart pojkvaskern tog vägen.
Han letar efter mannen som tog pengarna.
Den rackaren tog min pistol. Vilken dumdristig jävel.
Han är precis som du – loco. Ni är lika galna båda två.
Jag är ledsen för att jag drog in dig och Gally i det här.
Jag är glad över att vara här med dig.
Tänkte du verkligen ta med mig till Texas, eller var det bara snack?
Det är klart jag tänkte, men nu äger jag inte ens en potta.
Det gör inget. Följ med mig hem i stället.
–Med dig? –Hem på riktigt. Det är dit jag ska.
Hem till min hemstad, till min familj.
Tack, men jag är inte mycket för välgörenhet.
Jag erbjuder dig ingen välgörenhet, utan ett hem, en familj – och mig!
Akta dig så att du inte lovar mer än du kan hålla.
Jag är ingen ungdom längre.
Mexikaner är inte rädda för gamla människor, om det är det du menar.
Vi får väl se om jag vill bo med ett gäng mexikaner...
Innan jag hittar Gally kan jag inte ta ställning till nåt annat.
–Gå, du. –Nu ska jag hitta pojken.
Jag kommer tillbaka.
En öl?
Hej.
Ja, jag snackar med dig.
Jag känner inte dig.
Nej, du känner mig inte.
Det du ska oroa dig för är att jag känner dig.
Tror du att du känner mig?
Du sköt en man i kväll.
En man vid namn Cholo. Och du tog en väska med pengar.
Har jag rätt eller har jag rätt?
Så...
Nu får du med mig att göra.
Jaså, din jävel... Nu får jag med dig att göra.
–Vad är du ute efter? –Pengarna.
–Jaså, bara pengarna? –Ja, till min farfar.
–Din farfar? –Ja, han behöver dem.
Jag förstår. Alla behöver pengar.
–Här är pengarna. Alltihop. –Bra.
Hur tänkte du ta dem? Tror du att jag bara ger dem till dig?
Du, din kaxiga jävel...
Jag kan ta dem.
Så lätt plockar jag dig, lilla jävla gringo.
Ja, spring du bara.
Ja, det är jag igen.
Herregud!
Gally...
–Vad håller du på med? –Han har kvar pengarna!
–Skit i pengarna. Stå still. –Jag ska ta tillbaka dina pengar, Red.
–Skit i pengarna, sa jag. –Jag ska ta tillbaka dem, sa jag.
Vad är det för fel på dig? Varför gör du så här?
–För att pappa skulle ha velat det. –Gally...
Du har kvaddat min Cadillac.
Amigo...
Lugn.
–Det var nära ögat. Var är han? –Han sprang ditåt!
–Han är där inne nånstans. –Och väntar på oss.
–Inte "oss", Gally. –Jag följer med.
Det gör du inte alls. Käfta inte emot.
Du är allt jag har kvar nu, så vänta här.
Hej på er.
–Kom nu! –Bra idé.
Tack för lånet.
Era jävlar! Jag höll på att bli vansinnig av oro.
Hur är det med dig, Gally?
Det var ingen match för oss. Har jag rätt eller har jag rätt?
Hur är det med honom?
–Hur mår du, amigo? –Jag har det bra här.
Här har du jäveln som dödade dig. Vad sägs om det?
Se bara, han är inte långsint.
Det var det.
–Han var en bra man. –Ja, det var han.
Jag gillade nästan tjuvrackaren.
Ur vägen. Flytta på er.
Släpp fram oss.
Rör dig inte! Ställ dig upp.
Ställ dig upp! Inga dumheter.
Kom hit, gumman. Det är dags.
Vi måste fortfarande få över dig med pengarna.
Jag ska inte hem till Texas, Gally.
Inte om ditt förslag fortfarande gäller.
Vi ska hem till hennes hemby och kanske köpa oss en liten gård.
Några kor och hästar.
Med de här pengarna kan vi leva som kungen och drottningen av Siam.
Jag är glad för er bådas skull.
–Följ med. –Ja, du kan nog trivas i det otämjda.
Nej, jag har nog fått tillräckligt med otämjt på ett tag.
Gör det du måste.
Då ger väl vi oss av.
–Du måste komma och hälsa på oss. –Självklart.
–Kom nu innan det blir mörkt. –Vänta lite.
Santuario, det står med på kartan.
–Kom igen! –Jag försöker ta farväl här!
–Tappa inte bort den. –Tack.
Här får du för att du ville höra mig sjunga.
Tack.
Här får du för att du är du.
Oj!
–Förlåt. –Det gör inget. Vi ses snart!
–Hoppa in, din bedragerska! –Nu kör vi hem.
Titta på den där jäkla hatten.
Man kan lära sig mycket om en karl bara av att se på hans hatt.
Hela hans historia, allt han har varit med om–
–står skrivet där i hatten, ord för ord.
Uppfattat? En sak till...
Jag har fått mig en sonson.
–Vi ses, cowboy. –Vi ses, Red.
Det gör vi.
Nu kör vi, Patty Wafers! Min bakelse!
Min bakelse!